# Dragana Mirković za Hello!: Uvek sam sanjala o tome da budem samo obična žena

**Click here:** \
&#x20;\
&#x20;※ [**Dragana Mirković za Hello!: Uvek sam sanjala o tome da budem samo obična žena**](http://loaceboudi.datingsvr.ru/?dt\&keyword=Dragana+Mirkovi%c4%87+za+Hello!%3a+Uvek+sam+sanjala+o+tome+da+budem+samo+obi%c4%8dna+%c5%beena\&source=gitbook.com5_poster) \
&#x20;\
&#x20;※ [**♥ Dragana Mirković za Hello!: Uvek sam sanjala o tome da budem samo obična žena**](http://loaceboudi.datingvr.ru/?dt\&keyword=Dragana+Mirkovi%c4%87+za+Hello!%3a+Uvek+sam+sanjala+o+tome+da+budem+samo+obi%c4%8dna+%c5%beena\&source=gitbook.com5_poster) \
&#x20;\
&#x20;\
&#x20;\
&#x20;\
&#x20;\
&#x20;\
&#x20;\
&#x20;\
&#x20;\
&#x20;\
&#x20;\
&#x20;\
&#x20;\
&#x20;\
&#x20;\
&#x20;\
&#x20;\
&#x20;\
&#x20;\
&#x20;\
&#x20;\
&#x20;\
&#x20;\
&#x20;\
&#x20;\
&#x20;\
&#x20;\
&#x20;\
&#x20;\
&#x20;\
&#x20;\
&#x20;\
&#x20;\
&#x20;\
&#x20;\\

To je jedini način da ne menjam svoj odnos prema određenoj osobi, jer bi za mene bila najveća kazna da dozvolim negativnim ljudima da me promene. Ja imam kontruktivne razgovore sa drugima i umem da iznesem svoje mišljenje, jer ma koliko bila nežna i blagonaklona, ne znači da nemam stav i nisam ozbiljna žena koja zna sve. Marko u februaru puni šesnaest, a Manuela četrnaest godina, a svako ko ih upozna uglavnom nas pita kako su nam deca tako normalna što je u današnje vreme najveći kompliment.\
&#x20;![Dragana Mirković za Hello!: Uvek sam sanjala o tome da budem samo obična žena](http://www.hellomagazin.rs/wp-content/uploads/2014/10/Dragana-Mirkovic-4.jpg)\\

Dok sam živela u Srbiji, gde god bih kročila van praga svoga doma bila sam Dragana Mirković, a tada sam konačno dobila priliku da budem samo Dragana. Vremenom sam shvatila da to treba da zaobilazim. Trudim se da takve stvari ne primećujem, a i kada ih primetim, kažem sebi da mi se učinilo. Čime je zaslužila ljubomoru? O dvadesetdvogodišnjem Harisu Berkoviću, otkako je otpočeo emotivnu vezu sa daleko poznatijom koleginicom Radom Manojlović, neprestano bruji domaća javnost — mnogi smatraju da je zbog svog privatnog života preko noći postao popularan, a njegov otac Mirsad Berković ističe da se talentovani Haris, uprkos svemu, nije promenio. Jednostavno sam izolovana od sveta medija i kolega. Dragana Mirković i njen suprug Toni Bijelić nedavno su obeležili šesnaest godina braka romantičnim porodičnim ručkom u dvorcu Laksenburg, u blizini Beča. Kako su izgledale vaše prve godine života u Beču? Znam da ćeš iz ovoga pokušati da izvučeš naslov! Otišli smo u dvorac Laksebugr u blizini Beča koji je nekada bio letnjikovac princeze Sisi.

Međutim, očigledno je sklonost ka ljubomori odlika karaktera nekih ljudi. Uspevate li u tome da ne primećujete šta se dešava oko vas? Nama se sada vrlo često desi da ja nešto pomislim, a on izgovori i obrnuto što fascinira čak i mene.\
&#x20;![Dragana Mirković za Hello!: Uvek sam sanjala o tome da budem samo obična žena](http://www.hellomagazin.rs/wp-content/uploads/2016/10/Dragana-Mirkovic-arhiva-hello-360x240.jpg)\\

&#x20;\- Čak i moja deca koja ne gledaju ni našu televiziju sada prate svaku emisiju, posle komentarišu i daju mi komplimente.\
&#x20;![Dragana Mirković za Hello!: Uvek sam sanjala o tome da budem samo obična žena](http://www.hellomagazin.rs/wp-content/uploads/2016/10/Dragana-Mirkovic-arhiva-hello-360x240.jpg)\\

Jedna od najpopularnijih pevačica sa naših prostora Dragana Mirković danas slavi 49. Čoveka svog života, supruga Tonija Bijelića, Dragana je srela slučajno. Upoznao ih organizator Draganinog koncerta u Beču. Venčali su se za mesec dana, dobili sina Marka, a zatim i ćerku Manuelu. Dragana Mirković nedavno je imala još jedan divan povod za slavlje. Naime, ona i njen suprug Toni nedavno su obeležili šesnaest godina braka romantičnim porodičnim ručkom u dvorcu Laksenburg, u blizini Beča. Život poznate pevačice i uspešnog biznismena od početka je bio ispunjen bezuslovnom ljubavlju i podrškom koja vremenom postaje sve jača i kvalitetnija. U iskrenom intervjuu za Hello! Dragana otkriva da se nikada nije pokajala što je svojevremeno okrenula leđa svom životu i blistavoj karijeri u Srbiji, kako bi se u potpunosti posvetila porodici, i priznaje da je kroz život često bivala povređivana zbog ljubomore drugih. Ipak, nikada nije dozvolila da je loša iskustva promene, jer bi to, kako kaže, doživela kao najveći neuspeh. Članica žirija u takmičenju Pinkove zvezde uživa u svim blagodetima koje joj život donosi, a novi poslovni angažman i potraga za muzičkim talentima poslednjih sedmica čini je veoma srećnom. Koliko vam se život promenio od kada ste postali član žirija takmičenja Pinkove zvezde? Čak su mi i snimanja prilagođena tako da ne moram da dolazim ovde češće nego što sam to prethodno činila. Dugo sam odbijala angažmane ovakve vrste jer nisam navikla da radim takve stvari. Spadam u povučene ljude koji ne vole da su u centru pažnje, pa mi je to smetalo čak i kada sam bila mlađa u vreme moje najveće popularnosti. Sada, kada vodim miran i sređen život pogotovo mi ne prija pažnja medija. Međutim, organizatori takmičenja dali su sve od sebe da pristanem da budem deo tog šou programa tako da nisam mogla da ih odbijem. Da li se Pinkove zvezde redovno prate u vašoj kući? Čak i moja deca koja ne gledaju ni našu televiziju sada prate svaku emisiju, posle komentarišu i daju mi komplimente. Koliko vam je bitno mišljenje vašeg supruga kada je reč o vašem poslu? On je meni i suprug, i najbolji prijatelj i anđeo čuvar. Pruža mi sve ono što je jednoj ženi bitno, a naročito ženama koje su poput mene i kojima su porodica i ljubav partnera najbitniji na svetu. Nedavno ste obeležili šesnaest godina braka, kako je izgledao taj dan? Međusobno se darujemo jako često i bez povoda, ali ne i na dan godišnjice. Ali volimo da slavimo i uvek smo zajedno tog dana. Nekada, kada smo na putu, obeležavamo sami godišnjicu, mada češće u krugu porodice i prijatelja. Tako je bilo i ovog puta. Otišli smo u dvorac Laksenburg u blizini Beča, koji je nekada bio letnjikovac princeze Sisi. Ručali smo u tom predivnom zdanju koje je okruženo parkom i jezerom. Iskoristili smo priliku i da čamcima plovimo jezerom, a Toni i ja smo izabrali jedan čamac koji je u obliku fotelje. Oko nas su u drugim čamcima bili naši najbliži, imali smo predivan pogled i zaista sam uživala. Šta je obeležilo proteklih šesnaest godina vašeg braka? Oboje smo osobe koje vole život, ljude i sve ono što se smatra pravim vrednostima. Mnogo sam srećna što sam našla upravo onakvu osobu koja mi je trebala i koja zna da zadovolji moje suštinske potrebe i razume sve moje emocije, jer i on oseća isto. Ta sličnost odmah proizvodi i bezuslovnu podršku iz koje proizilazi i bezuslovna ljubav. Kada ste slični kao osoba pored vas onda nema razloga za razmirice, a ne daj Bože svađe. Pošto me često pitaju u čemu je tajna dobrog braka, uvek kažem u tome da pronađete pravu osobu. Jer čovek u vezi može da bude sa različitom osobom i da se rukovodi time da se suprotnosti privlače, ali za brak su suprotnosti pogubne. Kako rešavate nesuglasice sa suprugom i da li je ipak bilo nekih kriza u vašem odnosu? Mi smo toliko slični da nema razloga za neslaganjem. Ako oboje volimo istu boju, sada naravno banalizujem, zašto bismo se svađali. Kada ste se udavali za Tonija napustili ste karijeru i čitav svoj dotadašnji život i preselili se u Beč. Da li je bilo teško odlučiti se na takav korak? Rizikovati karijeru koja je bila jako bogata i vredna zbog muškarca bio je moj najveći dokaz ljubavi. Bila sam tada u potpunosti svesna da postoji mogućnost da nikada više ne budem Dragana Mirković kakva sam bila čitavog života, jer sam od svoje petnaeste godine bila na javnoj sceni, i osim detinjstva, nije bilo perioda kada se nisam bavila muzikom. To je bio moj život. Međutim, rizik je bio svestan, jer kada volite to vam je važnije od onoga što napuštate. Uostalom, za mene su uvek ljubav i porodica imali najveću vrednost i nikakva karijera nije mogla to da mi nadomesti. Kako su izgledale vaše prve godine života u Beču? Mogla sam slobodno da uživam u svojoj ljubavi jer je najveća sloboda biti anoniman. Da me niko ne shvati pogrešno, ne hulim ja na Boga i zahvalna sam i njemu i narodu što sam doživela fantastične trenutke zahvaljuući popularnosti i ljubavi publike, ali zaista je prava sloboda kada možete da odete u prodavnicu ili da šetate, a da vas niko na ulici ne prepoznaje. Taj period doživela sam kao veliku nagradu posle toliko godina karijere. Dok sam živela u Srbiji, gde god bih kročila van praga svoga doma bila sam Dragana Mirković, a tada sam konačno dobila priliku da budem samo Dragana. I danas mi to prija, iako me sada poznaje i austrijska publika, to mali procent popularnosti u odnosu na onu koju imam ovde. Maksimalno uživam u životu jedne sasvim obične žene u Beču, dok se u Srbiji rado družim sa svojom publikom. Koliko je trajao period prilagođavanja na novi život? Ubrzo je došlo i drugo dete i tu nema mesta za nostalgijom. Mnoge žene danas se suočavaju sa postporođajnom depresijom, kako ste vi proživeli period nakon rođenja dece? Opet kažem, možda je pomalo teško razumeti me, jer obično ljudi sanjaju o tome da budu popularni, bogati, viđeni, bitni, a ja sam to uvek bila i uvek sam sanjala o tome da samo budem obična žena. I onda, kada se to ostvarilo imala sam utisak da letim od sreće. Kada sam rodila Marka mislila sam da sam jedina žena na svetu koja je rodila dete. Da li se vaš i Tonijev odnos promenio tokom svih ovih godina? Bili smo mnogo mlađi kada smo se venčali, a pre toga smo se zabavljali nepune dve godine, ali je on živeo u Beču, a ja u Beogradu. Naše pravo upoznavanje počelo je tek nakon venčanja, a kasnije smo sazrevali i kao ljudi, a sazrevao je i naš odnos. Na sve sreću, u toj tranziciji došlo je samo do većeg međusobnog poštovanja, podrške i požrtvovanja. Ali kada izaberete pravu osubu, to su zaista prirodne stvari. Nama se sada vrlo često desi da ja nešto pomislim, a on izgovori i obrnuto što fascinira čak i mene. Međutim, ljudi kažu da kada se dve srodne duše sretnu one vremenom počinju da liče jedna na drugu. Mi fizički ne ličimo, ali smo mentalno postali identični. Mnogo je ljudi koji su ljubomormni na vašu sreću, kako se nosite sa tim? Ne slažem se sa onom da istina boli, mene ona nikada nije bolela, ali laž jeste itekako. Ne mogu da se žalim previše, ali moram da priznam da su me određene stvari pogodile. Da ne bi previše uznemiravala svoj mir, izbegavam domaće medije… Uljuljkam se u svoj šareni svet praveći se da se ništa ružno dešava. Uspevate li u tome da ne primećujete šta se dešava oko vas? Za mene je to enigma jer mi nije jasan njihov razlog. Razumem da nekoga pogađa kada ima sreće čovek koji čini loše drugima, ali ako neko ne dira nikog, potpuno je povučem, pomoaže uvek kada može, zašto bi bilo kome smetala ta osoba. Čime je zaslužila ljubomoru? Međutim, očigledno je sklonost ka ljubomori odlika karaktera nekih ljudi. Trudim se da takve stvari ne primećujem, a i kada ih primetim, kažem sebi da mi se učinilo. To je jedini način da ne menjam svoj odnos prema određenoj osobi, jer bi za mene bila najveća kazna da dozvolim negativnim ljudima da me promene. Ja se sebi dopadam ovakva kakava jesam koliko god nekada to bilo loše za mene. Znači li to da zlobni ljudi ipak ne uspevaju da vas povrede? Mnogo puta bila sam povređena, ali bez obzira na to nikada se ni sa kim nisam svađala. Za mene je svađa najniži oblik komunikacije kada čovek pokazuje da je toliko slab da ne može lepim rečima da izrazi svoje misli. Jer ponekad lepa reč zna tog drugog da povredi više nego najružnija. Kada znaš da si u pravu i da ništa nisi zgrešio, i kada pristojno skreneš pažnju na to, mnogo je jače od bilo kakve svađe. Ja imam kontruktivne razgovore sa drugima i umem da iznesem svoje mišljenje, jer ma koliko bila nežna i blagonaklona, ne znači da nemam stav i nisam ozbiljna žena koja zna sve. Upravo zbog toga se nikada ni sa kim nisam posvađala, i možete da pitate sve moje kolege sa kojima sam se prema pisanju medija posvađala i potvrdiće vam da nije došlo do toga. Da li teže podnosite kada neko govori ružno o vašoj porodici nego o vama? Jer, kod nas nema ničeg skrivenog i sve se zna. Mi svi sa estrade i novinari znamo sve o svakome, svejendo da li se to objavljuje ili se ne objavljuje. Ja sam žena koja nikada nije imala zaštitu medija, nemam čak ni PR menadžera jer smatram da sam dovoljno elokventna da mogu da odgovorim na svako novinarsko pitanje. A ja se ne plašim ni jednog pitanja. Vaša deca su sada u pubertetu kako rešavate nesuglasice sa njima? Kada sam bila tinejdžerka već sam bila na javnoj sceni i moja majka je toliko meni pričala o svim opasnostima koje mogu da mi se dese da je mene često bolela glava zbog toga. Međutim, kasnije sam shvatila da sam svaku njenu reč u određenom životnom periodu upotrebila, a ti naši razgovori doveli su do toga da smo i danas jako privržene jedna drugoj. Na sličan način i ja savetujem svoju decu i trudim se da im budem i majka i najbolji prijatelj. Marko u februaru puni šesnaest, a Manuela četrnaest godina, a svako ko ih upozna uglavnom nas pita kako su nam deca tako normalna što je u današnje vreme najveći kompliment. Mislim da je razlog tome prvenstveno genetika, jer smo i Toni i ja veoma prizemne osobe sa obe noge na zemlji, a osim toga deca uče kroz primer roditelja i ponašaju se poput njih.
